Tekstityksen versionumero: 1.3 Päiväys: 23.10.2006
Suomennos: [Tomppa], HPP, Hönö, Cromwell, Rollo, kilpikonna ja Aveil
Oikoluku: Aveil
Tule nyt.
Vincent.
Ei. Huono idea, huono idea.
ÄLÄ RUOKI KARHUJA
Ota vain se, mitä tarvitset. Ota vain se, mitä tarvitset...
- RJ? - Ei.
Ei ole täysikuu. Herätit minut viikkoa liian aikaisin?
Älä sano, että olet niin tyhmä, että yrittäisit varastaa tavaroitani.
RJ, minun täytyy tappaa sinut.
Olen vain epätoivoinen mies, joka yrittää ruokkia perheensä.
- Sinulla ei ole perhettä. - Tarkoitin yhden hengen perheen.
Odota! Kärry on vielä luolassa, joten teknisesti ottaen se ei ole varastettu.
Voi ei!
Hidasta!
Pysähdy.
Se oli lähellä.
Vincent, odota! Voin hommata sen kaiken takaisin!
Juuri niin. Jos syöt minut, sinun täytyy tehdä se itse.
Mutta minä voin hommata kaiken takaisin. Kaiken!
- Punaisen vaunun? - Punaisemman!
- Sinisen kylmälaukun? - Kylmälaukku, listallani.
- Täytyykö sen olla sininen? - Kyllä, ja haluan Springlesini.
Rakastan niitä. Springlesejä ei koskaan voi syödä tarpeeksi.
Totta totisesti. Hankin sinulle jättimäisen perhepakkauksen.
- Onko sellaisia olemassa? - Olen melko varma.
Hyvä on, RJ. Menen takaisin nukkumaan. Herään, kun on taas täysikuu.
Olisi parasta, että tavarani olisivat takaisin paikoillaan.
Mutta aikaa on vain yksi viikko! Se on mahdotonta yhdelle...
Viikko riittää hyvin. Hommaan apulaisia.
Täysikuu, kaikki tavarani. Äläkä edes harkitse pakenemista, -
nimittäin jos pakenet, etsin sinut ja tapan.
Selvä, kaveri. Lepää vain rauhassa. Hoidan asian.
Viikon kuluttua naurat tälle.
YLI AIDAN
PORTTI PAREMPAAN ELÄMÄÄN
Olipa kylmä pisara! Että osuikin kilven sisään.
Kevät. Sehän tarkoittaa, että enää 274 päivää talveen!
Herätys, kaikki! Talviunet on ohi!
- Huomenta! - Huomenta, Hammy.
- Pitää mennä pisulle. - Ei siihen järveen, josta juomme!
Hei, kaikki! On kevät! Meidän pitää aloittaa työt.
Valmista. Ei olekaan...
No niin, ylös sieltä! Älkää pakottako minua tulemaan sinne.
Kuulkaapa. Olen pidätellyt jotakin sisälläni koko talven, -
ja aion päästää sen ulos.
- Kiitos, Stella. - Tyhjennän huoneen helposti, Verne.
Siihen kyllä pystyn.
Huomenta, kaikki! Niin hieno aamu.
- Herttinen. - Silmien ympärys ei näytä hyvältä.
Bucky ja Grill heräsivät kolmen tai neljän viikon välein.
- Ja Spikey tökki minua. - Hän on aika eloisa.
- Kyllä, hän on joukon terävin. - Mitä jos ottaisin päivävuoron?
Se olisi mahtavaa.
Lapset. Kuulitte, mitä äitinne sanoi. Nyt kuuntelette minua. Olkaapa kunnolla!
Tätä pelkäsinkin.
Missä on ruokaa? Olen niin nälkäinen! Onko täällä yhtään ruokaa jäljellä?
Söimme kaiken ruoan talven aikana, joten meidän pitäisi kerätä lisää.
Piilotin pähkinöitä metsään. Tiedän, missä ne ovat, joten palaan pian. Heippa!
- Isä, se oli vain lunta. - Mitä? Se olisi voinut olla peto.
Eikö kuolleen esittäminen ole hieman heikkoa?
Montako kertaa minun pitää sanoa, että meidän kuuluu leikkiä kuollutta.
Esitämme kuollutta, jotta saamme elää!
Lapset, rauhoittukaa!
Tänä vuonna etsimme sinulle hyvän poikaystävän!
- Hyvän poikaystävän? - Herttinen sentään...
Miksi kaikki kuvittelevat, että tarvitsen miehen?
Näytän sotkuiselta ja haisen suolta.
Kun löydät miehen, joka on kunnollinen, -
hyvä lapsien kanssa ja hajuaistiton, niin kerro minulle!
- Katsokaa, ruokaa! - Tiedätte kai, mitä tämä tarkoittaa?
- Verne? - Hetki vain, Hammy.
Tämä tarkoittaa, että olemme 9 marjan päässä nälkäkuolemasta.
Anteeksi, se oli ehkä vähän liioiteltua. Tarkoitin todellisia nälkäkipuja.
- Verne! - En lopettanut vielä.
- Huomenta, Lou ja Penny. - Kiitos. - Hei, lapset.
Siis se, mitä haluan kertoa teille, on...
En ole lopettanut vielä! Jos sinun täytyy mennä uudestaan, niin mene!
Varasto pääsi liian tyhjäksi. Tänä vuonna varmistamme, että saamme tukin täytettyä...
- Ihan ylös asti! - Aivan!
- Ihan ylös asti. Mitä me olemme? - Etsijöitä!
Ja mitä me etsimme? - Ruokaa!
- Mahtavaa Verne, todella mahtavaa. - No niin, Hammy. Mitä asiaa sinulla oli?
- Mitä, mikä? - Mitä halusit kertoa minulle?
Mikä se oli, mikä se oli? Se oli juuri kielelläni!
Tuolla on outo juttu! En ole nähnyt sitä ennen! Se on todella pelottava! Tätä tietä!
Selvä, tapaaminen jonkun oudon, pelottavan jutun kanssa.
Etsijöitä...
Hammy, mikä outo juttu?
Tuo outo juttu.
Se ei lopu koskaan!
Se ei lopu tuossakaan suunnassa.
- Mikä tämä juttu on? - Heather, ei!
- Minua pelottaa. - Minua myös, äiti.
Älkää pelätkö, se on vain... Mikä tuo juttu on, Lou?
Se on... Verne?
Se on selvästi jonkinlainen puska.
Pelkäisin vähemmän, jos tietäisin miksi kutsua sitä.
Kutsutaan sitä Steveksi! Se on kaunis nimi.
- Steve kuulostaa hyvältä. - Steve ei kuulosta niin pelottavalta.
Oi, suuri ja mahtava SteveMax, mitä haluat?
- En usko, että se puhuu. - Minä kuulin tuon, nuori mies.
- Tule tänne heti paikalla! - Hyvä on.
- Hammy, tule takaisin. - Mutta Steve on vihainen.
Luulen, että se tuli Steven toiselta puolelta, tarkoitan puskan, tai... Pahus.
On vain yksi keino selvittää, mikä tämä juttu on, -
ja mistä tässä on kyse. Käyn ottamassa asiasta selvää.
- Steve söi Vernen! - Hyvä on, Steve. Itse tätä kerjäsit.
Stella, älä! Ei minua syöty, minä vain kompastuin.
Menen nyt tuonne. Älkää liikkuko.
Mikä tämä paikka on?
Hei, sinä pieni... Kaveri.
Hyvää päivää, kuinka voin auttaa?
Ei. Pystyn kyllä puhumaan, minä vain ajan.
- Mikä se oli? - Äiti, ota se kiinni.
- Mitä siellä oli? - Omituisia, vaaleanpunaisia kädellisiä.
Niiden on täytynyt tulla ollessamme talviunilla, ja ne... Se oli kauheaa.
Niillä oli pyörät jaloissa, ja käsissä jotkin kepit.
Ne hakkasivat minua niillä, aivan kuin jossain sairaassa pelissä.
Sinun olisi pitänyt esittää kuollutta! Maata vain kuin kuollut.
Eikä siinä kaikki. Pahinta on, että puolet metsästä on kadonnut!
Kaikki puut ja marjapensaat, kaikki ovat kadonneet.
- Herttinen... - Mistä sitten löydämme ruokaa?
En tiedä. Mutta tiedän sen, että -
asiat ovat hyvin, jos emme enää mene Steven läpi.
Sitä sanotaan aidaksi. Eikä sitä tarvitse pelätä, te kaikenkarvaiset ystäväni.
- Se on portti parempaan elämään. - Minä kyllä olen karvaton, -
vaikka moni ei sitä tiedäkään. Kuka sinä olet?
Missä ovatkaan käytöstapani? Olen RJ. Toivottavasti en tunkeile, mutta -
en voinut olla kuulematta keskusteluanne ja ajattelin valaista mistä tässä on kysymys.
Tänne erämaan keskelle on ilmestynyt -
25 hehtaarin ihmisten rakentama ilmastoitu paratiisi.
Lukuun ottamatta tätä pientä täplää. Te olette tässä.
Älkää nyt, tämä on hyvä asia. Tehän nukutte talviunta?
Keräätte kasan ruokaa talteen talvea varten?
- Niin, keräämme sitä tukkiin. - Tähän luolan näköiseen tukkiinko?
- Aivan täyteen asti. - Ozzie!
Saanko kysyä kauanko meni, että saitte tukin täytettyä?
274 päivää.
- Oletteko ikinä tehneet sitä viikossa? - Se on mahdotonta.
Ei, jos toimimme yhdessä. Te osaatte kerätä, minulla on tietotaito, ja heillä on ruokaa!
- Kuinka paljon ruokaa? - Roppakaupalla! Röykkiöittäin!
- Ruokaa kuin eläintarhassa! - En usko, että meitä kiinnostaa -
syödä sellaista ruokaa, mikä tulee eläintarhasta.
Enpä tiedä, minusta tuossa on järkeä. Luulen, että kannattaisi kuunnella.
- Minulle kelpaisi eläintarharuoka. - Ei kelpaisi! Häntääni kihelmöi.
Odottakaa. Mikä tekee mitä?
Kun jokin ei tunnu oikealta, häntääni alkaa kihelmöidä.
Kaikki, mitä tähän mennessä olet sanonut, saa häntäni kihelmöimään.
Kuuntele, Verne. Tässä ei ole mitään pelättävää.
Pelkään silti, enkä suotta.
- Tämä ei ole syntymämerkki. - Mitäs menit tuonne ilman opasta.
Kiitos kun kävit, mutta meitä ei kiinnosta.
Eivätkö teitä kiinnosta herkut, jollaisia ette ole koskaan maistaneet?
Ei kiinnosta!
Hyvä on, ymmärrän.
Ette taida olla vielä avoimia muutoksen tuulille.
Mitä tuo on?
Tämä on taianomainen yhdistelmä maissia, juustojauhetta, energiaa, -
proteiinia ja hyviä rasvahappoja.
Alias maissilastu. Juustonmakuinen nacho.
Verne, nuo olivat hyviä!
Ne kaikki ovat hyviä, ja illalla menemme sinne!
Tervetuloa esikaupunkiin.
Äiti, katso meitä!
Kuinka häntäsi voi, Verne?
Jos joku perheestäni loukkaantuu, niin sinä olet siitä vastuussa.
Otan vastuun siitä, että heillä on hauskaa.
Verne, otin hieman heinää mukaan tehdäkseni vertailuja.
Katsopa tätä, ruoho näyttää täällä vihreämmältä.
- Verne, oletko varma, että kävit täällä? - Niin, koska pesukarhu sanoi...
Selvä. Hänestä puhuminen riittää jo. Tajusin kyllä.
Vaikka hän osaa pari temppua, ei hän silti pysty kävelemään vetten päällä.
Hei kaikki, ruoka on täällä päin!
- Mikä tuo on? - Se on maastoauto.
Ihmiset ajavat sillä, koska he ovat vähitellen menettämässä kävelytaitonsa.
- Se on niin iso. - Kuinka monta ihmistä sinne mahtuu?
Tavallisesti yksi.
Hei, tässä on Gladys Sharp, Omakotiyhdistyksen puheenjohtaja.
- Mikä tuo on? - Rauhallisesti, olkaa huoleti.
Se on vain ihminen. He pelkäävät meitä yhtä paljon kuin me heitä.
Jos ihminen sattuu näkemään sinut, käy makaamaan, -
pyörähdä ympäri ja nuole jalkoväliäsi. He pitävät siitä.
Allekirjoittamasi sopimuksen mukaan tulee ruohon olla viisi senttiä korkeaa.
Mutta mittatikkuni mukaan sinun ruohosi on kuusi senttiä.
Eikö voitaisi vain napata ruoka ja häipyä? Onko heillä sitä, vai ei?
Etkö nähnyt, se oli laatikossa. Heillä on aina ruokaa.
Me syömme elääksemme, ihmiset elävät syödäkseen.
Näytän, mitä tarkoitan. Ihmisen suu on nimeltään leipäläpi.
Ihmistä kutsutaan sohvaperunaksi. Tuo on laite, jolla tilataan ruoka.
Tuo on yksi ruoan monista äänistä.
Tuo on portti ruoan vastaanottamiseen.
Tuo on yksi ruoan kuljetustavoista.
Ihmiset tuovat ruokaa, vastaanottavat ruokaa, kuljettavat ruokaa.
He ajavat ruoalla. He pukeutuvat ruokaan.
Tuo lämmittää ruoan. Tuo pitää ruoan kylmänä.
Tuo... En ole varma, mikä tuo on.
Kappas vain, ruokaa!
Tuo on alttari, jossa he palvovat ruokaa.
Tuota he tarvitsevat, kun ovat syöneet liikaa.
Tuo vie pois syyllisyyden- tunteen, jotta voi syödä lisää!
Ruokaa! Ruokaa! Ruokaa!
Luuletteko, että heillä on riittävästi?
Ei ole. Ihmisille ei riitä mikään!
Ja mitä he tekevät tavaralle, jota eivät syö?
He laittavat ne kiiltäviin, hopeisiin säiliöihin.
Pelkästään meitä varten.
Käykää kimppuun!
Hienoa, eikö vain?
Se on vaippa, ja siinä on takapään tuotoksia.
Enkö ollutkin oikeassa?
Ja nämä ovat vain jätettä!
Odottakaas, kun näette, mitä löytyy laatikoista, paketeista ja purkeista.
Pysykää mukanani, niin viikossa olemme keränneet tarpeeksi ruokaa vaikka...
Karhun ruokkimiseen!
Tarkoitin vain kuvaannollisesti.
Seis! Tunkeilijoita! Tunkeilijoita!
- Häipykää! - Mitä nyt, Skapy?
- Mitä teette? - Sanoit, että nuolkaa...
Ei! Seuraava vaihe! Juoskaa!
Häipykää täältä!
Rakennutin juuri tämän sisäpihan!
Lapset, oletteko kunnossa?
Ymmärrätkö nyt, mitä tarkoitin? Nämä ihmiset eivät halua meitä lähettyvilleen.
Säikytimme hänet, ja hän ylireagoi. Pikku juttu.
Pikku juttu? Se ei ole mikään pikku juttu.
Älä nyt. Ajattele sitä ruoan määrää, se oli sen arvoista.
Se on tappavan hyvää!
- Muotoilen sen uudestaan. - Ei, tappavan hyvää. Osuit naulan kantaan.
Ehkä metsäelämämme näyttää alkeelliselta sellaisesta, jolla on kassi.
Puhun koko perheen puolesta kun sanon, ettemme halua mitään, -
mikä on tuon aidan takana!
Älkäähän nyt.
Ette ole edes maistaneet donitseja!
Haluatteko varastoida rasvaa? Se on paras keino siihen.
Hikoilette läpi talven!
Selvä, miettikää sitä yön yli.
Hyvä idea. Palataan asiaan.
Hitsi! Melkein onnistuin.
- Aika loppui, RJ. - Vielä on kuusi päivää jäljellä!
Neljä käpälää, turkki, yhä hengissä...
Lapset, käykää kiinni. Kaarnaa aamiaiseksi.
- Haluan donitsin. - Minä haluan pizzan.
Tämä on mahtavaa.
Myönnetään, pureskelu vie aikansa.
Se oli erittäin ravitsevaa.
Sisältää sitä paitsi paljon kuituja.
Täytyy myöntää, tuo näyttää herkulliselta.
- Mitä sinä täällä teet? - Haluan auttaa etsimään ruokaa.
Verne. Sanoit eilen sanan, joka kuvastaa porukkaasi. Alkaa P-kirjaimella.
Muistatko, mikä se oli?
- Perhe? - Juuri se. Se kosketti minua täältä.
Katsos, Verne, minullakin oli sellainen. Oma paikkani rakkaitteni lähellä.
Yleiskaukosäädin... Mutta sitten se kaikki hävisi -
ruohotrimmerionnettomuudessa.
Tule tänne.
- Herttinen, Verne. - Ylimääräinen käsipari kyllä kelpaisi.
Ruohotrimmeri, Verne.
Ei se ole teidän ongelmanne. Minä tästä lähden.
Tässä sitä mennään.
Näemme varmaan metsässä.
RJ. Voit jäädä.
Tules tänne, senkin mötikkä! Tiesin, että tuon kovan ja rapean kuoren alla -
on pehmeä nougattäyte. Voinko kutsua sinua Verne-sedäksi?
Mieluummin ei.
Hienoa. Hammy, menisimmekö kävelylle?
- Haluatko auttaa pähkinöiden etsimisessä? - Todella houkuttelevaa, Hammy.
Mutta ensin haluan näyttää tämän.
Pidätkö tästä keksistä?
- Tämä keksi on roskaa! - Mutta pidän siitä...
Älä hätäile. Tiedän, mistä saamme niin arvokkaita keksejä, -
että niitä kuljettavat virkapukuiset ihmiset.
Siinä ne ovat, Amerikan himotuimmat keksit.
Jenkkakahvat, Luuviulut, Nami Namit ja Mässytykset!
Ja arvaa mitä, ne ovat kaikki sinun!
Ptruu Polle, rauhoitu! Pidän innostasi, muttet voi vain napata niitä.
- Sanoit, että ne ovat minun. - Niin ovat, jos yhdistämme -
energiasi minun loistavaan suunnitelmaani. Oletko mukana?
Sen näkee silmistäsi. Mennään.
Sinä pysyt kaukana noista kekseistä, ne ovat minun.
Ei kai tämä kaveri ole tulossa? En halua häntä mukaan.
Minulla on paljon tehtävää... Tule tänne toimistooni, ja kuuntele.
Tarvitsemme armottoman, raivotautisen ihmissyöjäoravan. Pystytkö esittämään sitä?
- Anteeksi. - Niin, Hammy?
Rusakot eivät ole petoja. Ne kaikki ovat söpöjä ja halittavia.
Raivotautinen, ei rusakko.
Ensin turkki kuntoon.
Häntää myöten.
Tämä on mukavaa. Näytäpä nyt se villi katse, poika! Anna tulla.
Osaan röyhtäistä aakkoset! A, B, C...
- Sinun on nyt keskityttävä. - Selvä on.
Katsotaanpa...
Hienoa!
Valmista. Nyt menoksi. Olen aivan takanasi.
Ala mennä. Hus, hus.
Olen hullu raivotautinen orava! Haluan keksini!
RAIVOTAUTI
- Raivotauti! - Hei, se toimii!
- Takanasi! - Tiedän. Olet aivan takanani...
Ei! Ei!
- Kävele pois. Kävele vain pois sieltä. - Mikä hätänä? Onko tuo Hammy?
- Palaa takaisin aidan taakse, kaikki hyvin. - Kuinka niin? Hänen kimppuunsa hyökätään!
- Hän on töissä. - Olen tulossa, Hammy!
Sain sen. Pysy paikallasi!
Iljettävää! Todella ällöttävää!
Verne, tuo oli upeaa. Ystäväni, olet luonnonlahjakkuus.
Vai pitäisikö sanoa, luonnollinen?
Hammy, olet ihmeellinen. Pelästytit minutkin.
Melkein tulin itsekin hakkaamaan sinua kirjalla. Olet aika poika, Hammy!
- Tuolla! Se oli tuolla. - Tuolla se orava hyökkäsi kimppuumme.
- Sillä oli raivotauti, tai jotain. - Tuolla oli myös se kamala, -
- alaston sammakko-otus. - Matelija.
Kaikki hyvin. Menkää sisälle, ottakaa keksit, avatkaa TV ja rauhoittukaa.
Anteeksi, Janice. Kuulinko oikein, että he puhuivat raivotautisesta oravasta?
- Luulen, että he vain ylireagoivat. - Mutta entäpä, jos eivät?
Meitä voi uhata epidemia. Irrallaan juoksevat tuholaiset levittävät tauteja, -
ja alentavat asuntojemme arvoja?
- Minulla on laatikko uunissa. Täytyy mennä. - Hyvä on. Huolehdi sinä vain laatikostasi.
Minä huolehdin koko lähiön rauhasta ja seesteisyydestä!
Noin. Älkää työntäkö. Kaikille riittää. Täällä on sinulle rasia, Penny.
Herttinen, hienoa. Lapsille maistuu. Kaikki mikä on hyvää, on oltava myös hyväksi.
Tunnetko takaraivossasi jyskytyksen? Se on sokerihumala. Se pitää ihmiset liikkeellä.
Siksi he eivät nuku talviunta. Purkki auki, ja vähän tästä...
Se, mikä vie teiltä yleensä koko kesän, onnistuu meiltä nyt viikossa.
Odota vähän, Hammyseni. Sinä nyt vähiten kofeiinia kaipaat.
Käykää kiinni, ystäväiseni, koska tämä on vasta alkua...
Mitä?
Haluan joka ainoan tuholaistorjujan puhelinnumeron, jonka voitte löytää!
- Saanko tökkäistä sitä? - Et!
Debbie, en muista nähneeni kokoontumislupaa.
Jos yksi tai useampi haluaa...
Timmy, hae autosta lapio.
Valot hämärtyvät. Raajat kylmenevät.
- Näen tunnelin... - Voi ei.
Äiti, oletko se sinä? Kutsutko minua valoon?
Täytyy liikkua valoa kohti...
- Mitä luulette sen tekevän? - Ehkä se löi päänsä.
Tällä kertaa menitte liian pitkälle. Nyt lähdetään ja jätetään tämä...
Hieno koppi, Verne.
Olet vaarallinen ja järjiltäsi.
Hyvästi, kurja maailma.
Ruusunnuppu.
- Saanko nyt tökkiä sitä? - Et!
Kutsuin tuholaistorjujan tappamaan ne, ennen kuin ne satuttavat itsensä.
- Kaikki pois täältä, heti! - Selvä. Ottakaa kahvoista kiinni.
Mennään.
TUHOLAISTORJUNTA
Voi ei.
Uskoakseni joku soitti eläinongelman takia.
Ratkaisu seisoo edessänne.
- Dwayne on täällä. - Missä viivyitte?
Pidän huomenna naapurustolle tervetuliaiskutsut, ja tähän mennessä -
Debbien auto on tappanut enemmän eläimiä kuin te.
Perääntykää, sisko.
Takaan itse, että juhlissanne ei ole ainoatakaan elävää oliota.
Tuholaistorjuja on asialla.
- Jättäkää ne! - Mitä meillä täällä on?
Didelphis marsupialis virginiananis.
Noin viisi kiloa, uros.
- Luulen, että se on kuollut. - Onko teillä tutkinto tuholaistorjunnasta?
Arvelen sen haluavan teidän luulevan, että se on kuollut.
Liikkukaa. Kiirehtikää.
Toivon, ettei se kärsi.
- Tappakaa se! - Kiitos kaikille.
Olitte upea yleisö.
Mikäs minua on täällä vastassa?
Pussirotta, piikkisika, haisunäätä, -
orava, pesukarhu, sammakkoeläin...
- Matelija. - Ei, matelija...
Tuo esitys oli hypersuperia!
Enemmän kuin hypersuperia! Olit haltioitunut, olit ihmeellinen!
Isä, minun on sanottava... Se oli aika hyvä esitys.
Propsit Ozmanille!
Ei unohdeta, että meillä on loistava johtaja, RJ.
Tätä tietä, haluamme näyttää sinulle jotakin.
- Sopii. - Kivaa!
Mikä joukkue!
- Tätä tietä. - RJ, tule tänne.
Haluamme näyttää sinulle jotakin. Pidä kiirettä!
Mitä pidät?
Uusi kotisi.
- Katso, tässä on sinun paikkasi. - Minunko?
Onko tämä yhtään sellainen kuin sinulla oli, RJ?
Tämä on täydellinen, Lou.
- Tässä. Minä en saa juoda tätä. - Kiitos.
- Onko tuo laukkuni? - On. Toimme sen tänne, ettei sinun -
- tarvitse nukkua vanhassa puussa. - Niinkö?
Katso, RJ. Saimme television kytkettyä.
- Tein kytkennän HD-muuntimeen. - Saamme tuhat kanavaa!
- Ota sinä tämä, ennen kuin isä ottaa. - Yleiskaukosäädin...
Tämä on hienoa, kaverit. Todella hienoa.
Palaamme nyt ohjelman pariin.
Sietäisit hävetä. Päästimme sinut perheeseemme, ja petit meidät.
Annoin sinulle sydämeni, ja revit sen pieniksi palasiksi.
Herätys, Kevin. Kun tunnet olevasi kelmi, -
niin se johtuu siitä, että olet kelmi.
Joten sano se ääneen: olen kelmi.
Kelmi? En usko tuon kaverin olevan oikea tohtori. Mitä mieltä sinä olet, RJ?
RJ, mitä sinä teet? Menet aivan liian pitkälle.
Hanki ruoat ja ruoki karhu.
Missä ruoat ovat?
- Verne, mitä sinä teet? - Palautan asiat ennalleen.
- Älä. Entä jos vain lähtisin? - Hyvä.
Mene sinä, niin palautan tavarat oikeille omistajilleen.
- Mitä? Miksi? - Koska suututimme ihmiset.
Emmekä halua, että meille käy niin kuin tuolle jänikselle.
Eli palautan nämä, etteivät he tapa meitä.
Verne, et ymmärrä. Tarvitsemme näitä tavaroita.
- Emme tarvitse. - Et voi ottaa niitä.
- Kyllä voin. - Päästä irti.
- Päästä sinä irti! - Minun on saatava ne!
Verne, liiku hitaasti. Puhu hiljaa ja seuraa minua.
Mitä?
En mene enää tuohon halpaan.
En tiedä, mitä oikein aiot, mutta koko kilpeäni kihelmöi -
ja tällä kertaa kuuntelen sitä. Teen tästä nyt lopun.
Leikkiä?
Leikkiä!
Leikitään.
Maahan! Istu! Pyöri ympäri!
Leiki kuollutta!
Hyvä poika. Verne, pelasta ruoat. Minä eksytän koiran.
Pudotat kaikki ruoat! Ota kiinni.
Onko nälkä? Katso, ruokaa!
- Ihmisiä, leiki heidän kanssaan. - Varokaa!
Olen ihan kunnossa.
Verne, päästä ketju irti!
Verne, käskin päästää ketjun irti!
Olet paholainen.